День, який мав бути святом, став фатальним: шокуюча правда про смерть Анатолія Дяченка

Іноді життя обривається саме в той момент, коли, здається, все тільки починає складатися якнайкраще. Так сталося з улюбленцем мільйонів українців — Анатолієм Дяченком. Його обожнювали за щирість, почуття гумору та особливу теплоту, якої не навчишся в жодному театральному інституті. У той фатальний день він поспішав додому. Зателефонував дружині, пообіцяв почистити щуку та приготувати смачну вечерю. У цих словах не було нічого дивного. Звичайна обіцянка повернутися додому після довгого робочого дня. Але вона так і залишилася невиконаною…

Анатолій Дяченко народився у Києві в 1959 році. Його шлях у професію не був миттєвим злетом. Проте до успіху він йшов впевнено, бо точно знав, чого хоче від життя. Спочатку Дяченко навчався в театральному інституті імені Карпенка-Карого, потім служив у творчому колективі в армії. А згодом шукав себе в різних жанрах і форматах: від сценок-мініатюр до великих телевізійних проєктів.

Його справжній зірковий час настав після сорока років. Іронічний вираз обличчя з ледь помітною усмішкою, яка ніби казала: «Зараз буде щось цікаве», — таким його запам’ятали мільйони шанувальників. Колеги згадують Дяченка як людину просту й відкриту, без зайвого пафосу. Він завжди міг пожартувати й розрядити атмосферу в напружений момент.